ZEII EGIPTULUI
Puțini știu povestea pe de-a-ntregul.
Din câte-mi amintesc, se spune cam așa :
Mai înainte de cele mai vechi mărturii, Egiptul era leagănul vieții,
un Paradis demn de zeii ce l-au creat.
Pentru asta s-au hotărât să trăiască acolo,
alături de creatura lor mai mică : OMUL.
Era imposibil să confunzi zeii cu muritorii
care-i venerau.
Zeii erau mai înalți, iar în venele lor nu curgea sânge,
ci aur.
Și, când doreau, se puteau transforma în bestii teribile.
Doi frați își împărțeau Egiptul.
Osiris, zeul vieții, era iubitul rege al tuturor ținuturilor
scăldate de Nil.
Fratele său, Seth, domnea peste deșertul arid,
alimentându-și puterea și avariția cu izolarea sa.
Apoi, pentru Osiris veni timpul încoronării altui rege,
unicul său fiu, Horus.
O decizie ce a pus la încercare legătura dintre cei doi frați
și destinul Egiptului.
Dar zeii însuflețesc doar jumătate din povestea noastră.
Era evident că singuri nu putea modifica cursul destinului.
Ci a fost nevoie de un bărbat de o extraordinară hotărâre,
înțelepciune și forță sufletească.
Din păcate, nu era în caracterul meu.
Dar înainte să-mi disprețuiți imatura mea nechibzuință,
amintiți-vă un lucru :
nu trebuie să vă îndoiți niciodată de cel ce luptă pentru singurul lucru
ce are o putere comparabilă cu cea a zeilor :
IUBIREA.
- Și e un preț excelent. - 300 ? Dar asta nu valorează 200 !
Hoțul !
Rochia asta e imposibilă.
Va trebui să iau panglici ca să fie acceptabilă pentru încoronare.
În schimb, eu propun să stăm împreună mâine.
Dar noi vom fi împreună mâine. La încoronare.
E o binecuvântare că zeii ne conced un nou rege.
- Pe Horus. Știi că nu mă-nteresează zeii. - Dar lor le pasă de tine.
- E a mea. - Bek ! Dă-mi-o înapoi !
Știu că vrei să te îmbraci într-o rochie specială.
L-ai furat de la vânzători sau din dulapul cuiva ?
Nu mai puteam aștepta ca zeii să-mi împlinească rugile.
- Zeii ne dau tot ce ne trebuie. - Da, generozitatea lor n-are margini.
Ești splendidă.
Zaya, când ți-am cerut să fugi cu mine, ți-am promis o viață prosperă.
Haine demne de o prințesă. Câte una nouă pe zi.
Râuri de bijuterii și-un palat de aur în care să ne creștem familia.
Și câți copii ziceai că vom avea ?
Zece.
Aș face orice să te fac fericită.
Și cum se pregătea pentru marea zi, Horus, viitorul rege ?
Domnul meu !
Ce ocazie minunată aseară !
Lumea s-a adunat să vă vadă măcar din fugă.
- Veți fi minunat ! - Dacă vă veți scula.
Dar să nu-l ignorați nici pe Horus,
pentru că, atunci când destinul lumii e-n mâinile sale,
până și-un zeu poate fi surprins de puterea ce-o posedă.
Trebuiau să mă încoroneze pe mine,
c-aș fi petrecut ajunul scriind un mesaj poporului meu.
- Poporul l-ar iubi mai mult ? - Poate că Horus nu crede în discursuri.
Doar când trebuie să toasteze pentru gloria sa.
Trebuia să toastez de multe ori.
Se va cânta despre gestul ăsta.
Marele leu pe care l-ați omorât, îi teroriza pe toți.
Chiar așa ?
Bine. Sunt și mai demn de cânturi.
Ce minunat !
E suficient ! Mulțumesc !
- Tu ! - Ce păcat ! Am ajuns târziu.
Dar acum sunt serioasă și chiar îmbrăcată.
Să nu spui nimănui.
Doar știi că am o reputație proastă de apărat.
Vino mai aproape.
Nu ! Nu, nu ...
- Incredibil de spus, dar pari un rege. - Dacă asta te excită, nu mă opun.
- Bijuteriile mă excită. - Uită-te la încheietură, dacă nu ți-e greu.
Brățara celor 42 de stele
pentru a-ți aminti de demonii uciși pentru tine.
Egiptul n-a mai văzut un tezaur atât de prețios.
- Vechitura asta ? - Cum e posibil
ca zeița iubirii să nu știe ce-i iubirea ?
Nu-i ca împerecherea c-un băiat ce-ți face din ochi.
exterminatorul meu de lei.
Sărbătoream doar vânătoarea. Ai fi știut, dac-ai fi venit.
Îmi apreciez libertatea. Iar pe animalele moarte, mult mai puțin.
Dar nu ți-e jenă să ți-o pui.
Hathor, nu !
Nu ! Reginele nu se comportă așa.
Nu-s o regină, din fericire.
Cât o fi de plictisitor să stai pe-un tron o zi întreagă ?
Ce vrei să-mi ceri cu adevărat ?
Ți-am cerut ceva cumva ?
Nu știu ... ai cerut ?
Stăpâne, începe !
Hathor, zeița iubirii !
Nephthys, zeița protectoare a morților !
Domnule !
Mulțumesc. Mulțumesc, fiule.
Ești incredibil de amabil azi cu necunoscuții.
Arată-mi mâinile.
- De ce ? Sunt daruri pentru Osiris. - Hai, repede !
Thot, zeul înțelepciunii !
Așadar, Thot, îți puteai imagina
că un elev de-al tău ar putea purta coroana Egiptului ?
Horus a arătat că are multe virtuți.
Unele dintre ele ar putea fi de acord cu o poziție de comandă.
Dacă va avea noroc.
Glorie lui Osiris !
Regele întregului Egipt !
Glorie lui Ra, domnul luminii !
Tatăl meu a hotărât să binecuvânteze această zi,
așa cum voi ne binecuvântați pe noi cu generozitatea voastră !
Un dar din partea celui care are mult și din partea celui care are puțin.
Dar când amândoi vor muri și vor fi la ultima poartă,
cât vor valora atunci ?
Eu zic că sunt egali.
Simboluri de viață bine trăită.
Cu toții sunt bine veniți în lumea de dincolo !
Asta e moștenirea mea.
Dar azi încoronăm un nou rege
care va avea și el o moștenire de lăsat într-o zi,
pe fiul meu, Horus, domnul văzduhului !
Te simți pregătit ?
Da, tată.
Opriți-vă ! Opriți-vă !
Scuzați-mi întârzierea. Trei zile ca să trec de deșert
și-aproape încă una pentru e trece de admiratorii tăi.
- Seth ! - Frate !
- Mă bucur să te văd. - Și eu, frate.
Întotdeauna e un loc aici pentru tine.
E o mare zi pentru familie. Vei fi mândru.
Sunt.
Lasă-mă să te admir, nepoate, ești minunat !
Era și timpul s-avem un rege adevărat.
- Mi-era teamă că nu vii. - Nu, nu puteam lipsi !
Pentru tine.
Un corn de vânătoare de la un berbec ce mi-a omorât 10 oameni
- mai lenți ca mine. - E superb !
Da ? Încearcă-l !
Din partea lui Seth !
Curaj ! Fie ca Ra să te asculte !
Careva te-o fi ascultat.
Ce-nseamnă asta ?
Recunoști asta ?
Ți-a dat-o tatăl nostru.
M-a ținut în viață mai mult de-o noapte în deșert.
- Luptă-te cu mine. - Tată, nu !
Nu e treaba ta, fiule.
De ce ?
Din cei 1.000 de ani de pace ai tăi, ce rămâne cu adevărat ?
Pământul unui popor ce nu mai are visuri ...
- E rândul meu acum. - N-am să mă lupt.
Eu te iubesc, frate, cu toată inima mea.
Și eu te iubesc, frate.
Nu !
Osiris !
Și așa, chiar e o zi importantă pentru familie !
Eu, Seth, voi fi singurul și adevăratul rege.
Rege peste tot Egiptul !
Uitați-vă ce destin au cei care-ncearcă să mi se opună !
Zeilor ...
îngenuncheați în fața mea, că altfel veți pieri !
Muritorilor, venerați-mă sau veți muri sclavi !
Bek !
Fratele meu credea că lumea de dincolo ar fi un dar.
Eu cred că un rege ...
De azi înainte va trebui să cumpărați trecerea în lumea de dincolo
cu bogățiile voastre.
Călătoria ta abia a început.
Acum e a ta !
Noi vom fi alături de tine, dar nu e momentul acum.
- Mereu te-am admirat. - N-am nicio îndoială.
Nu, n-ar fi înțelept.
E adevărat că centrezi mereu adversarul ? Nu-i plictisitor ?
Nu aveai o țintă perfectă ?
Te bați bine ! Ești sigur că ești fiul lui ?
Zaya !
Bek !
- Zaya ! - Bek !
Fac o favoare Egiptului ! Nu ești născut să fii rege !
NU !
Seth !
Iartă-mă, tată !
Zaya ! Zaya !
Și astfel Seth deveni rege.
În anul următor, mulți zei i s-au opus.
Unul după altul, au plătit cu viața.
Iar muritorii primiră cea mai cruntă soartă.
Aproape toți au fost aduși la sclavie și privați și de banii necesar
pentru a cumpăra trecerea dincolo.
Orbit și înfrânt, Horus s-a retras în exil.
Cine îi adresa rugăciunea de a salva Egiptul a fost foarte dezamăgit.
Dar pe mine nu mă interesau rugile.
Zaya devenise sclava unui crud maestru.
Cum o puteam elibera ?
Niciun plan n-a mai fost atât de avântat.
Poate că nu poți controla vântul, Zaya, dar un geam îl poți închide.
Iartă-mă, stăpâne.
Grațioasă fecioară, dacă mai găsesc masa mea în dezordine,
te alung afară să împingi pietre. Ne-am înțeles ?
Mai repede, că n-am toată ziua la dispoziție !
Tare-aș vrea să-l arunc de pe un munte.
Iubirea mea !
- Am să te scot într-o zi de-aici. - Rezolvi totul furând ?
Așa-i în lumea asta. Ori ești bogat, ori ești nimic.
Și chiar dacă mă vei elibera, ce vei face cu familia mea ?
Dar cu prietenii noștri ?
Ești în stare să furi tot Egiptul de la Seth ?
- Doar Horus ne poate elibera. - Crezi că-i interesează pe zei ?
Horus ar veni, dac-ar putea.
Vreau să-ți arăt ceva.
Armata lui Seth se-ntoarce cu prada de război.
Pivnițele sale se vor deschide în noaptea asta.
E momentul perfect să te furișezi înăuntru.
- De ce ? - Se spune că ochii lui Horus sunt acolo.
- Și-ar putea recăpăta puterea. - Să fur de la un zeu ?
Doar un nebun ar încerca asta.
Și unde găsim un om atât de nebun ?
Caut desenele pivnițelor. Le-a construit Urshu, arhitectul lui Seth.
- Ce-i asta ? - Piramida de nisip a lui Seth.
E imensă gaura asta pentru foc. Cred că-i plac petrecerile.
E puțul pentru centrul pământului, sursa puterii sale.
Nu-i vorba de petreceri.
Le-am găsit.
- Tezaurul va trece prin poarta din față. - Nu poarta-i problema, ci ce e după.
Două poduri pline de capcane. Urshu nu face decât să se laude.
Nu-i rău că am un avantaj.
Primește-mă așa cum merit, soldat.
Regina Egiptului n-ar trebui să aștepte.
- Mi-ai simțit lipsa ? - N-am de ales, dacă nu mă-nșel.
- Mi se pare că sunt prizoniera ta. - Ca închisoare, nu-i prea rău.
Dar eu sunt foarte tristă.
Ciudat mod de-a o arăta.
- Îmi dai pumnalul tău ? - Așa ai ocazia să mă ucizi.
- Cum aș putea să te ucid ? - Dar ai face-o, dac-ai putea.
Mai bine ai ține ochii deschiși.
Stăpâne !
Bună ziua, stăpâna mea. Mai bine revin altădată.
Nu, vino. Curaj.
Intră.
Nimeni n-a mai onorat cu o asemenea imensitate pe marele zeu Ra.
Când va trece pe lângă vârful acela, va admira tributul creat în numele său.
- Doar atât ? - Poftim ?
N-o poți face și mai înaltă ?
- Și mai înaltă ? - Da. E o simplă întrebare.
Vedeți ... s-ar putea să nu fie simplu ...
- Să admitem că ... - Nu tremura, Urshu, glumesc.
Spune-mi ceva.
De ce tatăl tău a ales să devii tu arhitect și nu unul dintre frații tăi ?
Cred c-am arătat că sunt cel mai bun, stăpâne.
Iar eu voi arăta tatălui meu că sunt cel mai bun.
Va putea admira opera asta din zori și până-n noapte.
Satisfacția voastră valorează mai mult decât aurul.
Aur, aur ... vei avea destul aur pentru dincolo.
Să ciocnim în cinstea celui mai mare arhitect al Egiptului.
Să toastăm ...
pentru moștenirea mea.
Cine-a mai văzut atâția scorpioni ?
Destul să mă tem și de umbra mea.
E cercul care-l declanșează.
Voi merge pe lângă el.
Bine, asta a fost simplu.
Un al treilea pod.
Aici nu se pomenește de al treilea pod.
Ce ticălos !
Și e doar un sigur ochi.
Minunat.
Zaya, tu ai zice o rugăciune, eu îmi sfidez soarta.
- Zaya. - Îmi pare tare rău.
Ca și cum folosirea casei mele pentru curvia ta n-ar fi suficient,
mai îndrăznești să furi și de la rege.
Pentru mine e un motiv de laudă un birou ordonat, știi, Zaya.
Dar tu n-ai mai înțeles asta, nu-i așa ?
Iar fleacul ăsta jalnic nu va salva pe niciunul.
- Seth e zeul tău. - A fost ideea mea.
Mincinosule !
Dă-mi înapoi ce ai furat.
Mulțumesc.
- Dă-l de mâncare șacalilor ! - Stai !
Am mai luat ceva !
Haide !
Ai reușit ! Unde-i celălalt ?
Știi prin câte am trecut să-l am pe ăsta ?
- Te voi iubi pentru eternitate. - Zaya !
Moartea nu-i sfârșitul.
Zaya !
Nu se va sfârși așa, Zaya.
Nu am nevoie de alți adoratori.
Tribut putred și rău mirositor.
Dacă n-ai adus vin, lasă-mă-n pace.
Nu vin să mă-nchin.
Atunci, cine ești ? Un hoț ?
Da, un hoț.
Și am ceva ce Seth ți-a luat.
Niciun muritor nu poate fura din pivnițele alea.
Ai răscolit printre rămășițele vreunui adept de-al meu.
N-am ajuns până acolo.
- Hai, dă-mi-i ! - Nu încă.
- Dă-mi ochii mei ! - Trebuie să-ți fac o propunere.
Vrei să negociezi cu mine ?
Să mulțumești că vreau s-o fac, că n-ai nimeri nicio muscă sub nasul tău.
- Vrei o recompensă, cred. Aur ? - Aurul îl pot fura.
Trebuie să salvezi o persoană.
- De la ce ? - De la moarte.
Tatăl tău nu te-a-nvățat că moartea nu-i sfârșitul ?
- Nu se poate. - Încearcă !
Ești Horus, zeul văzduhurilor !
Atunci, voi arunca ce am în Nil.
Așteaptă.
Rămâi între cei vii ! Rămâi între cei vii !
E dincolode punctul în care-o pot ajunge.
- Dar ești un zeu. - Zeii trăiesc mii de ani de-ai voștri,
dar nu pot vindeca mortalitatea.
- Trebuie să-nceapă drumul către porți. - Trebuie să fie un mod.
Nu pot face altceva.
O, tu, ce ești etern, trimite-l pe servitorul tău
să conducă sufletul acesta către noua viață.
Anubis, ieși la iveală !
Eu te eliberez.
Porțile Pământului se deschid pentru tine. Trebuie să-ți începi călătoria.
A murit ca sclavă, fără averi. Nu va trece de ultima poartă.
- Ce ai de oferit ? - Nu poate trece dincolo, înțelegi ?
Pentru tine, Anubis ...
am doar zâmbetul meu.
Și așa să fie.
Zaya ! Zaya !
Morții nu vorbesc cu cei vii.
Urmează cărarea.
Acum dă-mi-i !
- N-ai făcut nimic. - Ochii mei.
Petrece-ți restul zilelor pribegind printre tenebre.
- N-am nimic de pierdut, înțelegi ? - Dă-mi ochii.
Voi face orice pentru a o revedea, sau voi muri încercând !
Dacă vrei să te ascunzi de mine, învață să vorbești mai puțin.
Ține.
Unde-i celălalt ?
- Unde-i celălalt ? - N-o pot zice cu siguranță, dar ...
Acum îți rup gâtul.
Îmi imaginez că-l urăști pe Seth pentru moartea tatălui tău.
Piramida ! Știu cum să intru în piramida lui Seth.
Cum ?
De-acolo își soarbe puterea, nu-i așa ?
Dacă te-aș băga înăuntru, l-ai putea ucide.
- Cum mă poți băga înăuntru ? - Am văzut planurile.
- Spune-mi. - Îți voi arăta.
- Continuă. - Dac-o aduci pe Zaya la viață.
E un mod.
Nimeni nu poate lăsa lumea de dincolo, odată intrat.
Va avea nevoie de câteva zile pentru a completa călătoria prin cele 9 porți.
Și doar regele îl poate întoarce pe Anubis.
Dacă-l ucid pe Seth și iau coroana
înainte ca iubita ta s-ajungă la ultima poartă,
aș putea-o salva.
Încearcă să ții pasul.
Minunații mei vânători ucigași ...
Voi sunteți adevărații fii ai Egiptului.
Voi sunteți fiii mei din fier și sânge.
Niciun tată n-ar fi mai mândru.
Zeii rebeli s-au zvârcolit sub săbiile noastre.
Ceilalți s-au retras în cetatea lui Nephthys.
Și acum sunt cu toții acolo gata să ne înfrunte.
Dar voi, legiunile mele, le veți da ceea ce merită.
Așa că, săturați-vă de aur !
Și dacă veți cădea în luptă și veți traversa cele nouă porți,
spuneți-i fratelui meu pe cine venerați !
Legiune ! În formație !
Înainte, marș !
Stăpâne !
Cineva a intrat în camera tezaurului.
Urshu !
Ochiul nu trebuia să atragă credincioșii lui Horus către moarte ?
- Ba da, stăpâne. - Și nu erau capcanele tale ...
Cum îi spuneai ?
- Speciale pentru hoți ? - Ba da, stăpâne.
- Caută-l. - Sigur, îl voi găsi.
Și află care dintre aliații săi a fost atât de viclean să fure ochiul.
A fost un muritor, stăpâne.
Un muritor ?
- Cine e ? - Sclava lui.
- În apărarea mea ... - Sunt foarte curios să-ți aud justificarea.
- Dar nu acum. - Da.
După cum se pare, nu tu ești muritorul cel mai viclean din tot Egiptul.
Ci e hoțul acela.
Îmi spui ce vrei să faci ?
Ca să-l nimicim pe zeul deșertului, trebuie să nimicim deșertul.
Să nimicim deșertul ? Cum se nimicește deșertul ?
Vom merge la tatăl tatălui meu. Ne poate ajuta.
Tatăl tatălui tău ? Adică Ra ? Zeul Soarelui ?
Și știi și unde-ar trebui să-l găsim ?
- E o glumă, nu ? - Mi-aș pierde timpul distrându-te ?
Cred că zburatul ne-ar fi mai de folos.
Fără ambii ochi nu mă pot transforma. Trebuie să mă rog ca să am puterea.
- Asta nu-i prea încurajator. - Fă liniște.
Sau altfel te arunc de pe munte, în loc să ajungi în vârf.
Mare Ra, eu sunt, privește-mă.
Zeul văzduhurilor ce-ți cere îmbrățișarea.
Te rog, ajutorul tău e necesar.
Te rog.
Grozav !
- Stai în umbra mea. - De ce ?
Fă cum ți-am spus.
Te salut, Mare zeu Ra.
De fiecare dată când o pasăre ajunge pe barca mea,
o ucid înainte să-și facă nevoile.
Ce-i asta ?
Îndrăznești s-aduci un muritor la sursa Creației ?
E prețios pentru mine, nu-l puteam abandona.
- De ce-ai venit ? - Să-ți cer un lucru.
Atunci, voi întrerupe ceea ce fac și mă voi supune comenzii tale.
Nu voiam să fiu fără respect, îmi pare rău.
Tu nu știi diferența.
Stai acolo în liniște.
Am niște treabă de făcut.
Du la adăpost muritorul, dacă vrei să mai trăiască.
Întoarce-te în tenebre, vierme împuțit !
Nu-ți voi permite să-ți bați joc de creația mea !
Încearcă din nou și vei avea de-a face cu mine !
Lucrurile ar fi diferite, dacă aș putea sta cu fiii mei
în Grădina lui ...
E povara mea să-l înfrunt pe demonul Apophis,
noapte după noapte.
Egiptul nu va trebui să fie distrus de haos.
După cum vezi, sunt lucruri mai rele decât Seth.
Te-nșeli !
Demonul acela nu l-a ucis pe tata ! Ci pe fiul tău !
Amândoi sunt fiii mei !
Erau egali în ochii mei, ca orice lucru din Creație.
Incertitudinea destinului său e voința mea !
Care-i motivul adevărat care te aduce aici ?
Lasă-mă să-mi umplu sticla cu apele astea.
Apele nu sunt ale mele.
Tu vrei să stingi focul deșertului,
ca să-l ucizi pe Seth și să devii rege după voința tatălui tău.
- Acordă-mi puterea de a zbura din nou. - Ți-am ascultat rugile.
Te-am lăsat să vii aici și-ți acord întoarcerea acasă.
Dar după aceia ce va fi ?
Fără ambii ochi, nu cred că voi avea puterea să-l înfrâng pe Seth.
Atunci, devino mai puternic.
Ai fost atât indolent atâta vreme, încât ai uitat
că viața fiecărui zeu e o călătorie.
Dacă te îndepărtezi de drumul tău, devii slab.
De ce-l târăști cu tine pe muritorul ăsta ?
A avut curajul să facă un pact cu mine.
Și nu valorează nici cât papirusul pe care-i scris, nu ?
Ce contează ? E doar un muritor.
Nu-mi place cum domnește Seth. Dar nu știu dacă tu ai fi mai bun.
Stăpâne, ultimii rebeli s-au retras între zidurile cetății lui Nephthys.
- Toți sunt acolo ? - Da, stăpâne.
Bine. Sunt numai buni de recoltat.
- Nu ți se pare că-i prea mult ? - Ar vrea să se bată până la moarte.
- Era soția ta. - Un motiv în plus s-o ucid.
De azi înainte, lucrurile vor merge într-un singur fel.
În felul nostru. Ar fi bine să te obișnuiești.
Ți se pare corect ca o zeiță să facă munca unei servitoare ?
De când ai devenit rege, nevoia de giulgiuri a crescut.
Puteai fi regina.
Ar trebui să știi de ce nu puteam.
Atunci, când te-am cerut de soție ...
de ce ai acceptat ?
Îmi amintesc când te-ai întors din deșert.
Impetuos, politicos și foarte frumos.
Am înfruntat acela vânturi mușcătoare doar ca să-ți fiu alături.
Și mi-am imaginat marile lucruri pe care le-am fi făcut împreună.
N-a fost doar durere.
- Am avut parte și de dulceață. - Probabil.
Încă mai cred c-am fi putut fi fericiți.
Trebuie să fie suficientă răsplata.
Nimic nu mă poate răsplăti.
De asta Ra a fost înțelept și s-a asigurat să nu avem fii.
De ce ?
Nimeni nu va ști decât când va fi prea târziu.
Data viitoare să zbori până atingem pământul.
Ra mi-a dat, Ra mi-a luat.
- Nu trebuia să te ajute ? - Am avut ceea ce-mi trebuia.
Întregul Nil n-ar putea stinge focul lui Seth,
dar câteva picături din apa Creației vor reuși.
- Ucizi deșertul. - Fără focul său, Seth va deveni slab.
- Vulnerabil. - Ce mi se-ntâmplă de-o beau ?
În principiu, te reanimează. Ș-apoi mori.
Nu mi se pare corect ca apa Creației să poată ucide.
Nu, dar eu te-aș ucide, dacă mi-ai risipi apa.
Pentru ce-i asta ?
Doar nu-mi aduci de băut folosindu-te doar de mâini.
N-am să fiu vreodată sclavul tău.
Tata m-a-nvățat că lovitul unui muritor nu-i demn de-un zeu.
Trebuia să te-nvețe să-ți ridici fundul și să-ți iei apă.
Iartă-mă, tată.
Începe să fie cam mult.
Unde-i ochiul lui Horus ?
În fundul tău, alături de caprele ce le conservi acolo !
- Unde-i ochiul lui Horus ? Vorbește ! - E aici ?
Te imaginam târându-te prin noroi ...
Prindeți-l !
Ați văzut, fraților ? Fără celălalt ochi nu mai are putere !
Și chiar dac-aș fi fost orb, surd ...
sau olog ...
tot n-ai avea vreo speranță cu mine !
- Ai fi bucuros că n-am murit strivit. - Fie lăudat zeul Ra !
De acord, nu contează de mor.
Ci ca eu și Zaya să fim aici, împreună ! În viață !
Atenție !
Horus ! Horus !
Ra, te rog, ajută-ne !
Horus ! Murim !
După tine.
- Ești sigur că poți ? - Te-am salvat, sau mă-nșel ?
- M-ai salvat ? - Pentru că am nevoie de tine.
Știi ce ne-ar trebui ? Celălalt ochi al tău.
- L-aș putea fura pentru tine. - Nu abuza de răbdarea mea, muritorule !
Numele meu nu e muritoru' !
- Și-atunci care-i ? - Bek.
Foarte bine, Bek.
Drumurile vor fi supravegheate. Seth va trimite cei mai buni vânători.
Bine. N-a fost cum ai crezut, nu-i așa ?
Nu, stăpâne.
Nepotul meu a făcut toate astea doar c-un singur ochi.
- I-am subestimat puterea. - Băiatul nu se lasă omorât.
Ca și unchiul său.
Unde se duce ? Cu cine s-a aliat ?
- Singurul său aliat e muritorul. - Nu i-aș spune că-i bine blindat.
I-am ascultat pe ascuns. Muritorul zicea de-un pact făcut cu Horus.
Așadar, e foarte ambițios muritorul.
Horus a acceptat să-i redea viața femeii muritorului.
- Ești sigur ? - Sunt sigur, stăpâne.
- Ar trebui să-ți vindeci aia. - Da, stăpâne. Mulțumesc.
Ai făcut treabă bună.
Trebuia să ni-l încredințezi de la început.
Nu te-am mulțumit până acum ?
Și mai vreau să fiu mulțumit.
Ți-ai lăsat soția în viață ?
Mai devreme sau mai târziu, vei vedea că și noi vom avea același sfârșit.
Tărâmul morții are nouă porți.
Reconstrucția e precisă, Doamna Vestului ?
Nu-mi spune așa. Numele acela s-a dus.
În curând, voi domina întreaga lume.
Tărâmul morții e ultimul regat de cucerit.
- Vrei ceea ce nu poți avea. - Vreau să mă duci acolo.
- Ești viu. - Da.
Și erai și tu în viață când erai sfătuitoarea morții.
Dac-ar trebui să mă-ntorc, știi ce m-așteaptă.
Ai micuța ta brățară ce te protejează de demonii aceia.
- Nu la asta mă refer. - Îți lipsesc, nu-i așa ?
Tenebrele te evidențiau.
- Ba nu. - Nu ești atât de bună ...
zeiță a iubirii.
- Știu. - Atunci, fă-o !
Dovedește-mi loialitatea ta ș-apoi putem avea totul ...
împreună.
Horus ...
iubirea mea.
Horus !
Nu ești în mormântul tatălui tău.
Mă întrebam pe unde ești ?
Acum știu. Mulțumesc.
Pentru a fi o femeie ce supui voința oamenilor c-o bătaie de pleoape,
nu ești prea deșteaptă.
- De când și-a recăpătat vederea ? - Ce te interesează ?
Sunt a ta acum. Voi face ce mi-ai cerut.
Chiar și dacă-l ucid pe Horus ?
Fii convins.
Nu-mi pasă de el.
Credeam că toate minciunile astea te-au obosit.
O iubeam pe Nephthys cândva și i-am tăiat aripile.
Imaginează-ți ce-ți voi face ție ?
Fă-o tu și te voi vâna.
E mai bine decât să fugi pe jos.
Putem găsi un loc mai frumos de popas, data viitoare ?
Pare să fie o grădină cum nu s-a mai văzut.
Ce s-a-ntâmplat ?
A fost primul templu al tatălui meu.
Erostete a deschis pământul ca săracii să-și îngroape rudele.
Seth i-a trădat învățăturile.
Tata iubea locul acesta.
Și Seth l-a adus aici ca să-l masacreze.
I-au tăiat corpul în 14 părți și inima nu i-a fost găsită vreodată.
- Și apoi a împrăștiat sare pe pământ ? - Nu. Au fost lacrimile mamei mele,
înainte să-și ia viața.
I-am dezamăgit.
- Îmi pare rău. - Ra mi-a spus că fac o călătorie
și, dacă ajung la destinație, îmi voi regăsi puterea.
- Care-i destinația ? - Răzbunarea.
Sabia mea ce trece prin craniul lui Seth.
Vine o furtună. Dar nu sunt nori.
Vânătorii lui Seth cu puii lor.
Aceia nu sunt pui. Puii sunt micuți !
Nu supraviețuiesc veninului lor. Nu atât de slăbit.
- Atunci, trebuie să fugim. - Să fugim ?
Muritorii o fac mereu.
- Mai repede ! - Nu pot !
Haide !
- Trebuie să le ucidem. - Trebuie ?
Când pescuiești, ce-i mai important ?
- Nu pescuiesc. - Calitatea momelii.
- E prea periculos. - Îți faci griji pentru mine ?
Nu, dar știu că nu mai țintesc atât de bine.
Păi, apropie-te, înainte să țintești.
Hei, splendoare !
Ziceam de șarpe !
A mers. O luăm de la capăt.
Dar de data asta, momeala trebuie să dureze mai mult.
- Așa îi voi lovi în punctul lor slab. - De unde știi că au un punct slab ?
Nu știu, dar or fi având ei.
Du-te !
Foarte bine ! L-ai înfuriat !
Păcat că nu poți zbura !
Nici tu nu poți.
- Tu ? - Nu spune nimic și dă-te la o parte.
Splendidă creatură, locul tău nu e în luptă.
Arde-o !
Ce creatură adorabilă am în față ... Te pot ajuta.
Arde-o !
Ți-e frig, foarte frig.
Încălzește-ți corpul, îți ordon.
Grăbește-te !
Preferam compania ta.
- Ai tupeu. - Scuze că ți-am salvat viața.
În timp ce eu trăiam orb în mormântul tatălui meu,
tu împărțeai patul cu cel care mi-a scos ochii.
De ce să risipesc harul ăsta cu cine nu poate vedea.
De ce ar trebui să mai am încredere în tine ?
Ucide toți zeii ce nu i se supun. Mă va ucide și pe mine.
Vom intra în templul lui Seth și Horus îl va ucide.
Și cum vă gândiți să intrați ?
- El ? - Știe cum se intră.
- A văzut planurile. - Și cum va face cu sfinxul ?
- La asta te-ai gândit ? - Sfinxul ?
Seth l-a pus de pază la focul său. Va ucide fără milă pe oricine intră,
- dacă nu-i rezolvă enigma. - Și tu știi s-o rezolvi, nu ?
Vom cere ajutorul lui Toth.
- De ce ne-am face rău în mod deliberat ? - Ca să nu murim
înainte de a fi absolut necesar. Haideți.
- El ți-a dat rochia asta ? - Am ales-o dintre cele permise.
Și-ai ales-o pe cea de care credeai că-i place mai mult.
Iar eu mă-mbrac ca să-mi fac plăcere mie.
De ce ? Nu-ți e pe plac ?
- E excesivă. - Dar eu sunt zeița excesului.
Sunt multe lucruri pe care ți le-am dat și nu le vedeai excesive.
- Aș zice că acum e indecentă. - Cândva îți plăcea indecentă.
Încetinești.
- Asta te face să pari un nemernic. - De ce ? Cum îți păream înainte ?
- Inconștient, dar în mod grațios. - Inconștient de ce anume ?
Uite la ce mă refer.
- Nu m-ai apreciat după cum merit. - Poftim ?
Cum ți-ai primit ochiul, trebuia să vii după mine.
Nu valorez prea mult pentru tine.
Fii bun și adu-mi apă de băut.
- Îți face rău dacă zici : te rog ? - N-am chef de discuții.
Du-te și adu-mi-o. Îți ordon.
Sunteți toți la fel, nu-i așa ?
Cu se numește fata ?
Pot supune orice femeie, bărbat și animal voinței mele.
Dacă inima lor nu aparține altora.
- Ești îndrăgostit. - Se numește Zaya.
Îmi pare rău.
I-am promis o casă, o familie adevărată, respect.
Și nu i-am dat nimic.
N-ar fi rămas cu tine, dacă nu te-ar fi iubit.
- Poți să mă crezi ... - Trebuie să mă ierte.
- Credeam că ... - Horus o va aduce la mine.
Așa ți-a spus ?
Nu e ușor să vezi dincolo de temperamentul lui arțăgos
și de proclamațiile de răzbunare, dar ...
Nu e atât de rău.
Da, nu e ușor.
Uite-l !
- El e ? Ei ? - Sigur că nu.
- Atunci, cine sunt ? - Servitorii săi loiali.
Are încredere doar în el.
Bogat în îngrășământ generos.
Culoare vie.
Prevalență de verde și roșu în spectru.
Soiuri pestriț cu înfloriri compuse din multiple inflorescențe.
Fiecare cu caliciul modificat.
Înțeleptule domn al sacrului cuvânt, venim pentru sfatul tău.
Cândva, iarbă extirpată și arsă.
Astăzi e apreciată pentru vigoarea uleiului său
și pentru nutrimentul frunzelor sale.
Dar care-i adevărul său ?
- Tu, întoarce-te ! - Preferi vederea din spate ?
Nu, ei bine, da. Știi că nu pot minți.
Întoarce-te. Nu vreau să risc să-ți privesc ochii tăi înșelători.
- 47. - Poftim ?
Procentul de cunoștință pe care l-am observat până acum.
- Nu sunt nici la jumătate. - Toth ! Am nevoie doar de ...
Răspunsul enigmei sfinxului.
Și-un copil și-ar da seama pentru ce ai venit.
Du-te și întreabă-l care-i enigma și vino de mi-o spune.
- O voi rezolva. - Dar unul dintre noi va muri așa.
- Bine, trageți la sorți ! - Vino cu noi.
O noapte. Îți acord o noapte.
Ba nu !
Seth trebuie oprit înainte să ne distrugă pe toți.
- Nu găsești înțelepciune în asta ? - Acolo.
Ăsta e prea important să-l pun în pericol.
- Știu să spun numele tuturor stelelor. - Știu.
Am văzut creația lumii din nisip și apă.
În mine e întreaga înțelepciune a Universului.
Valorează mai mult de-o coroană.
Am găsit misterul său, esența sa, adevărul său !
E salată !
Tatăl tău lăsase garda jos.
Nu numai c-a fost extrem de prost, dar acum sunt obligat să notez tot ce știu,
pentru a mă apăra de vaga posibilitate ca războiul lui Seth s-ajungă la mine.
Îmi pare tare rău că
cadavrele părinților mei sunt o povară pentru tine.
Îți împărtășesc părerea ta de rău. Și-acum plecați !
- Trebuie să ne ajuți ! - Fii atent.
Sunt într-un număr superior.
- Bine, o fac eu. - Credeam că ești vreun babuin pierdut.
Ți-am zis că înfrunt eu sfinxul.
Posibilitatea ta de a eșua e cel puțin uriașă.
Sigur, dar înainte de a mă ucide, îi voi spune
că i-am cerut zeului înțelepciunii să vină,
dar lui i-a fost teamă că greșește răspunsul.
Asta-i cea mai vicleană strategie pe care ați găsit-o ?
Să mă răniți în amorul meu propriu ?
Cât de vanitos credeți că sunt ?
A, da, probabil că e ...
Fi ...
Fie.
Bine !
Mergem ?
Pa !
Bravo, băiete !
Mulțumesc.
Știi că Zaya nu se poate întoarce.
Regele n-are puterea aia.
Anubis n-are puterea aia.
L-ai păcălit.
Va muri încercând să intre în piramida aia !
- I-am oferit viața ! - Credea c-o poate salva pe ea !
- El crede ce vrea. - Ai devenit orb, dar nu numai ca vedere.
- Chiar ai fost martor la Creația lumii ? - Eu nu mint niciodată.
Și de unde priveai, dacă nu era încă nimic creat ?
Și chiar dac-aș încerca să-ți explic, creierul tău s-ar topi
scurgându-se prin urechi.
N-am ales calea răzbunării. N-am ales nimic din toate astea !
- Și vrei să-mi spui că am puterea ? - Ai puterea de a remedia o greșeală.
El merită să știe adevărul !
Am nevoie ca el să intre și să stingă focul lui Seth !
Dacă refuză, vom muri cu toții. Asta vrei ?
E periculos să traversăm. Așteptăm întunericul.
Dar nu mai avem timp.
- Zic să mergem acum. - Iar eu zic să așteptăm.
Cât ai fost plecat, ea nu te-a uitat.
- Mereu ai fost în inima lui Hathor. - Da, are o inimă foarte mare.
Oferă azil tuturor popoarelor.
Spune-mi, înțeleptule zeu al văzduhurilor,
de ce crezi că Seth te-a lăsat în viață ?
Ea a făcut-o din iubire, dar tu ai pedepsi-o pentru asta ?
Nu voiam ajutorul ei.
- Mereu mi-am dorit un singur lucru. - Știi ?
Ceilalți sunt niște proști pentru mine.
Dar tu, domnul meu, ești mai prost ca toți.
Te gândești la ea ?
Da, sigur că da.
Cândva eram cunoscută ca Stăpâna Vestului.
Sarcina mea era să ajut sufletele morților s-ajungă dincolo.
Ai traversat pământul morții ?
Sunt zeița iubirii și pentru cei care sunt morți.
Eram tânără, ușor de sedus.
- Sedusă ? - Demonii.
Asta-i ține departe. Brățara celor 42 de stele.
Una pentru fiecare dintre demonii pe care Horus i-a ucis ca să mă elibereze.
Așa mi-am dat seama că-l iubesc.
Zaya trebuie să știe că te lupți pentru ea.
Așa nu va pierde speranța.
Zaya !
Zaya ... mă poți auzi ? Zaya !
- Cine mă strigă ? Cine e ? - Hathor, Doamna Vestului.
- Hathor. - Îți vorbesc de pe Pământul Vieții.
- Iubitul tău e aici cu mine. - Bek !
- Zaya, eu sunt. - Știam că dacă e vreun mod, îl găsești !
- Dar nu te văd. - Putem trăi împreună.
- E un mod de a te întoarce. - Care ?
Îl ajut pe Horus, iar el ne va ajuta.
Chiar ești Bek pe care-l iubesc ?
Știu, Zaya, nici mie nu mi-a venit să cred.
Eu, Bek, să mă-ncred în zei, dar mă-nșelam.
Horus e un zeu corect, așa cum spuneai tu.
- Știu că se schimbă, doar ți-am spus. - E-adevărat, dar doar puțin.
- E frumos să-ți aud vocea. - Va fi bine, Zaya, crede-mă !
Horus te va aduce la viață. Știu c-o va face.
Bek ! Bek, mai ești ?
E interzis morților să vorbească cu vii.
Du-te !
E o roată înăuntru. Când o întorci, nisipul se oprește.
- Trebuie doar să trecem prin poartă. - Din fericire, ai văzut planurile.
Dacă n-ai ști prin care să treci, ar fi imposibil.
- Bek ! - Da !
Știi care-i intrarea, nu-i așa ?
Da, sigur. Asta-i.
Ba nu, e aia !
Ba nu, asta-i !
Să ne-ncercăm norocul.
- Ai încercat să ghicești ? - Nu !
Vezi ? Dependența ta de noroc mă perturbă.
Dacă vei supraviețui, te-aș putea studia pe îndelete.
- Poftim ? - Așadar, în ce parte-i sfinxul ?
Voi cutreierați casa regelui. Rezolvați enigma, sau muriți pentru mine.
Curaj, aștept.
N-am mai fost, dar mereu voi fi.
Nimeni nu m-a văzut și nici nu mă va vedea.
Și totuși, sunt încrederea celor ce trăiesc și respiră.
Spune-mi ce sunt.
Ordinea. Tu ești ordinea.
Niciodată nu m-am îndoit de tine.
- Ai greșit. - Mai încearcă ! Te rog !
Și totuși, era un răspuns apropiat ?
Atunci, ești puritatea.
Răspuns greșit.
Cum așa ?
N-a mai fost, dar mereu va fi.
În viitor nu există. Imaginarul.
Și totuși, există, dar n-a mai fost și mereu va fi.
Și e încrederea celor care trăiesc și respiră.
Un muritor trăiește și respiră. Nu te mai gândi ca un zeu !
Tot așa de bine aș putea să nu mai gândesc.
Stai așa că am găsit. Tu ești mâine !
O, blestematule.
O singură picătură.
Nu !
Trebuie să-ți mulțumesc.
L-ai convins să iasă din bibliotecă, scutindu-mă de deranj.
- Piesa finală. - Lașule.
Deschide cușca asta și luptă-te cu mine.
Iar ?
Nu te-a văzut pierzând suficient ?
Lasă-mă să te scutesc măcar de acest ultim moment jenant,
înainte de moartea ta.
Stai !
Îl recunoști ?
Ți-a spus că-ți poate readuce la viață femeia ?
Nu e posibil. Nici măcar pentru mine.
Și tu crezi că eu cred ?
Nu trebuie să mint.
Cum ar fi putut altfel un zeu orb și slab să te convingă să-l ajuți ?
Hai, întreabă-l !
- Varsă ! - Atunci, e adevărat.
Bek, vars-o !
Nu !
Păcat că nu ești de partea mea.
Îi admir pe cei care nu se împiedică de moarte.
Dar ăsta-i prețul iubirii.
Mi se pare potrivit să muriți amândoi în casa mea.
Îmi vor lipsi discuțiile.
Chiar și restul.
Tu mi-ai negat răzbunarea.
Zaya credea că ești cel mai mare din toată Creația.
În fiecare zi se ruga să salvezi Egiptul, dar tu nu mai veneai !
- Eram într-un mormânt, nu auzeam. - Tu nu voiai s-auzi !
Îți pasă doar de răzbunarea asta tâmpită !
Iar eu credeam că mă-nșel în privința ta.
Dar am învățat lecția zeilor. Nu vă pasă de noi !
Bine, acum știi.
Anubis, ieși afară.
Stăpâna mea, ești mereu strălucitoare ca primii zori.
- Hathor, ce vrei să faci ? - Iubita muritorului
n-are daruri de oferit. Poate că o putem ajuta.
Îmi cer mult, stăpână.
Pentru așa ceva e nevoie de daruri foarte speciale.
- Nu ! Nu ! - Ca acesta ?
Pentru tine, Doamna Vestului, da.
Lasă-l să treacă să i-o ducă el.
- O vei putea vedea pentru ultima oară. - Mulțumesc.
Nu, îți interzic !
Suntem vinovați că l-am înșelat pe Bek. Cu asta vom face un bine.
Nu așa, nu cu tine.
- Îți ordon să mă lași liberă. - Nu-mi poți ordona.
Și știi de ce.
Sunt zeița iubirii.
- Dacă n-o fac acum, nu valorez nimic. - Nu te pot pierde iar.
Ia-o.
Fă ceea ce trebuie să faci.
Atriul celor două adevăruri ...
unde vom fi cu toții judecați.
Înaintează !
Ce ai de oferit ?
Înaintează.
Voi trăi în etern !
Ce ai de oferit ?
Înaintează.
Ce ai de oferit ?
- Zaya ! - Bek !
Seth !
Primește aripile de aur ale lui Nephthys pentru a te proteja de cei ce-ți vor răul.
Creierul lui Toth, zeul înțelepciunii ce-ți permite lărgirea cunoașterii.
Inima lui Osiris
ca să-ți asiguri domnia peste toate pământurile.
Ochiul a toate văzător
pentru a te proteja de înșelăciunile dușmanului.
Sunteți glorios, stăpâne.
Știu.
Tată.
Am observat obeliscul. E surprinzător.
L-am construit pentru tine.
Dacă era mai înalt, m-aș fi împiedicat de el.
Nu te mai uita la vele și privește la tot ce-am făcut.
Ceea ce Osiris n-a putut.
Domnesc peste tot ceea ce are suflare.
Și peste tot peste care se suflă.
- Nimeni nu-i mai puternic sub Soare. - Atunci, onorează-mă,
așa cum te-am onorat eu.
Dacă onoarea era intenția ta, aș fi putut evita uciderea fratelui tău.
Așadar, tu vezi ce se-ntâmplă jos.
Spune-mi, tată, contează ce se-ntâmplă ?
Contează mai mult decât crezi.
Atunci, de ce ai permis să mă alunge ?
Să merg pe nisipul arzător
în timp ce fratele meu dansa în picioarele goale
pe țărmurile Nilului ?
De ce l-ai făcut pe Osiris rege și de ce i-ai dat un fiu ?
Iar mie mi-ai negat șansa de a da viață.
- A fost testul tău. - Dar pe el nu l-ai testat.
I-am dat coroana Egiptului,
iar când timpul a sosit, nu s-a agățat de putere.
A dăruit-o fără tăgadă. A trecut testul.
- Iar eu cred c-am trecut testul meu. - Nu încă.
E adevărat, n-am vrut să ai fii
și-a fost o amabilitate,
pentru că nu voiam să-ți lipsească atât de mult ca mie.
- Să-mi lipsească ? - Am nevoie să-mi iei locul.
- Aici ? - Așa ia sfârșit testul, fiul meu.
Nu e nici o povară mai grea, dar nici o onoare mai mare.
Tot ce ai făcut poate fi iertat.
Te aștepți de la mine să dansez cu bestia aia ?
Noapte după noapte ?
- Până la moarte ? - Dar tu ce vrei ?
- Nemurirea. - Nemurirea ne așteaptă pe toți dincolo.
Nu vreau să mor, ci să trăiesc în etern !
Acolo jos, pe pământurile cucerite ! Să trăiesc în regatul meu !
- Asta ar trebui să-mi fie răsplata ! - Cum ?
Singurul mod de a obține asta e de neconceput !
- Ar trebui devorată ... - Lumea de dincolo.
Vrei să dezlănțui haosul asupra Creației ! Vrei să distrugi orice lucru !
Nu vreau să distrug, ci să remodelez.
Voi lua locul tău, dar nu să stau pe-o blestemată barcă.
Niciun zeu nu supraviețuiește ăsteia.
Nu sunt un zeu ca ceilalți !
Ce ai de oferit ?
Asta îți va oferi un loc dincolo.
Nu !
Nu vreau fără tine.
Poarta a fost dărâmată.
Haosul e liber ! Apophis va distruge pământul ăsta !
Horus e singura noastră speranță.
Nu e zeul ce-l credeai.
- M-a mințit ! - Mai dă-i o șansă.
A ajuns până aici datorită ție.
Puterea mea nu-i nelimitată.
Dacă zeul văzduhurilor vrea să remedieze toate astea,
atunci, trebuie s-o facă repede !
Dacă n-ai încredere în el, atunci, încrede-te în mine !
Știu că vom fi iar împreună.
Ra a căzut. Seth a eliberat haosul.
Cum îl putem opri ?
- Nu te dai niciodată bătut, nu-i așa ? - Doar pentru că mi-a cerut-o Zaya !
- Nu i-ai spus de pactul nostru ? - Ba i-am spus.
Dar nu știu de ce are încredere în tine.
Trebuie să ne-ntoarcem în capitală.
Atunci, ne așteaptă un drum lung.
Prefer să zbor.
Nephthys.
Și după moarte încearcă să ne ajute.
Vino la mine, demonule !
Seth are sabia lui Ra.
Vrea să-l atragă pe Apophis la Nil, sursa vieții.
- De ce ? - Ca s-o bea.
Ca să distrugă întreaga Creație.
Ra n-a murit, doar el poate repara asta.
- Dar are nevoie de sabia aia. - Cum punem mâna pe ea ?
Cred că e timpul să mergem la pescuit.
... și invoc ajutorul tău.
Arhitecte !
Avem nevoie de tine.
E cea mai mare creație arhitectonică din lume.
Al meu ...
Obeliscul lui Seth.
Adică, e înalt de 2.220 coți, cu nicio așchie mai mic.
E creat cu 7 miliarde de blocuri de granit,
cu 5 miliarde de plăci de calcar și 9 miliarde de talanți de aur.
Și cu viața a câtor sclavi ?
5.930.
Ba nu, greșesc.
Mai exact, 5.931.
Stai, ai nevoie de el s-ajungi în vârf.
Ne vedem sus.
Erai alături de el de parcă ar fi fost prietenul tău.
Știu ce simți.
Favoarea unui zeu e îmbătătoare.
- Păcat c-ai ales zeul greșit. - Devine mai bun.
Femeia ta e încă moartă, nu-i așa ?
Păcat, era atât de frumoasă !
Avea pielea atât de fină !
Bijuteriile mele pentru lumea de dincolo.
Vezi ? Sunt pregătit să mor.
Vino la mine, Apophis !
Trebuia să rămâi sub nisip.
Înțeleg să ucizi pentru o coroană, dar asta-i nebunie !
Nu poți pricepe, cum ai putea ?
Fiul ales al unui fiu ales !
Oricum, Apophis va devora tărâmul morții, iar tu nu vei mai ajunge dincolo !
Ce ?
Cine alesese zeul greșit ?
Știi, cred că-mi vor lipsi plăcutele noastre întâlniri.
Dar încă nu ești la înălțimea mea.
Ai dreptate.
Sunt doar o momeală.
Începi să devii o plagă !
Horus !
Poate că ochiul îți era mai de folos decât un hoț rănit !
Probabil ai dreptate.
Iartă-mă pentru ceea ce ți-am făcut.
- Și pentru asta ! - Ești iertat.
Ți-am zis c-aș fi furat celălalt ochi ?
Dar puteai să eviți complicațiile și să-mi spui că nu-ți trebuia.
Ra mi-a arătat calea, dar nu l-am ascultat.
Credeam că am nevoie de ochi ca să mă transform,
dar drumul meu nu e căutarea răzbunării cu orice preț.
Ci e protejarea poporului meu.
Nu te mai lăuda atâta. Mai ai multe de protejat.
Ești noul rege.
Credeam că ești cel mai mare dintre zei. Și uită-te la tine.
- Ești un nimic. - Mereu voi cel mai mare dintre zei.
Eu te-am cruțat o dată.
- Mi-a fost milă de tine. - N-am să fac aceeași greșeală.
Zeule Ra, mai avem timp.
Gata, Apophis !
Mulțumesc.
Trăiască Horus !
Ne descurcăm împreună. Ești sigur că nu ești vreun zeu ?
Ce fel de zeu aș putea fi ? Zeul prostiei ?
Zeul imposibilului.
Bek !
N-am fost niciodată dator, dar acum îți sunt ție.
Cere-mi ce vrei.
Munții ți se vor închina, vânturile ți se vor supune.
Spune-mi repede, că lui Apophis încă-i mai este foame.
Și noaptea vine oricum.
Nu vreau nimic ...
aparte de ceea ce e imposibil să-mi dai.
- Dar sunt ... - Te-ai întors.
Bek, ar fi mai bine s-o ajuți pe ea acum.
Zaya !
Bek !
- Zaya, sunt Horus. - Domnul meu.
- Credeam că-i imposibil. - Imposibil ? Da.
Glorie lui Ra, zeul luminii !
Și astfel și-a găsit înțelepciunea.
S-au trecute testele, s-au oferit noi șanse
pentru a reîncepe să se trăiască.
Horus și-a plâns părinții.
Trecuseră dincolo de multă vreme, dar el știa
că doar înțelepciunea lui Ra ar fi pus ultimei porți
o barieră invincibilă între viața asta și nemurire.
Mă consideri pregătit ?
Adevărata pregătire e un stadiu greu de ajuns.
Dar ești pe-aproape.
Ridică-te. Horus, rege peste întregul Egipt !
De azi înainte,
lumea de dincolo va fi câștigată nu cu aur,
ci cu fapte bune, cu compasiune
și generozitate.
Ceea ce facem, cum acționăm în viața asta, va avea valoare !
Eu zic că te gândești la ea.
Sigur că-i așa.
Credeai că fur cel mai mare tezaur al Egiptului ?
Crezi le voi lipsi dacă plec câteva zile ?
Ca prim consilier al regelui,
e datoria mea să nu se observe absența ta.
- Dar dacă-ntreabă careva ? - Spune-i că trebuia s-ajut o prietenă.
Las Egiptul pe mâinile tale iscusite.
SFÂRȘIT